Prečo máme pocit, že materstvo nezvládame?
V poslednej dobe sa často niekde objaví prekvapivý článok, ako jedná známa herečka alebo iná známa speváčka odhaľuje tajomstvo: "šokovaná materstvom".A v určitom smere im dávam za pravdu. Priznám sa, že na materstvo sa až tak pripraviť nedá. Či je to prvý alebo druhý krát, vždy sa objaví ako prekvapenie. Sme šťastné, aj zaskočené. Priznajme si, veď postretlo to každú z nás. Aj keď túžime po bábätku najviac na svete, to krásne prekvapenie vystriedajú súčasne aj otázky a strach, ako to všetko bude ďalej, keď tam zrazu vidíme tie dve čiarky.
![](https://eb40b4d811.clvaw-cdnwnd.com/415469dc3a2623517f54ed07cc9a974f/200000048-585ec585ee/9.jpg?ph=eb40b4d811)
Prehodnocujeme, zvažujeme, rozmýšľame a snažíme sa čo najlepšie na celú túto novú situáciu pripraviť. Je to veľký krok, krok do neznáma. Vysnívame si dokonalé dieťatko a nechápeme, že čo také bábo môže robiť, iba spinká a papá, akoby to mohol byť nejaký problém? Už sa vidíme ako to všetko budeme s prehľadom zvládať a stíhať. Máme presný plán, veď pospíme si, keď bude spať ono samo, budeme oddýchnuté, doma bude upratané, navarené, dieťa spokojné a my usmiate, veselé mamy. Ako inak? Budeme doma, žiadny stres ani práca, veľa prechádzok a času, tak čo sa nedá postíhať? A potom sa dieťatko narodí...
Hormóny
V prvom rade sa na všetkom podieľajú hormóny, ktoré sa po 9 mesiacoch tehotenstva opäť menia, ustávajú a nastavujú na obdobie vnímavého materstva, dojčenia a výživy dieťatka. Dá sa povedať, že po pôrode nastáva hormonálne kolísavé obdobie. Hlavne tie prvé dni, ani nie tak v pôrodnici ako po príchode domov, sú náročné a prekvapivé. Sme plačlivé, príšerne unavené, môžeme prežívať pocity samoty, izolácie, zmätenosti, bezmocnosti a sme aj boľavé. Naše telo sa potrebuje zregenerovať a aj keď bol pôrod jednoduchý a relatívne rýchly, je to náročné pre naše telo a aj myseľ. Toto obdobie sa nazýva popôrodný blues. Nie je to ani choroba ani porucha, len aktuálny popôrodný stav, vyžadujúci láskavé, mierumilovné a pokojné prostredie, plné podpory a porozumenia, či už v samotnej pôrodnici ako aj v domácom prostredí. Popôrodný blues sa môže vyskytovať až u 80% žien. Nastupuje približne do 1 týždňa od pôrodu a postupne časom odchádza presne tak ako prišiel.
Zdroj: Nathalie Jomard illustrations
Spánok mamy
Stávame sa veľmi citlivými, empatickými a náš spánok je zrazu plytký. Počúvame každé šuchnutie a sme v strehu. Dýcha to dieťa? Nedusí sa? Nie je mu teplo, nie je mu zima? Nemala som ho ešte prikryť? V hlave máme množstvo otázok, ktoré spôsobuje to množstvo prichádzajúcich informácií cez všetky možné siete a kontakty. Sme vystresované, či robíme veci správne, či sme dobré mamy a zároveň sme z toho všetkého veľmi unavené. Maminky, opäť sa vraciam k hlavnému problému, počúvajme svoj hlas a vlastný inštinkt, prosto sedliacky rozum, pretože len ten je dôležitý a jediný správny.
![](https://eb40b4d811.clvaw-cdnwnd.com/415469dc3a2623517f54ed07cc9a974f/200000047-bee94bee97/4.jpg?ph=eb40b4d811)
Zdroj: Nathalie Jomard illustrations
Dojčenie
Často sa objavujú aj problémy s dojčením, s nedostatkom mlieka, zlou technikou sania, skrátenou uzdičkou, boľavými a zapálenými prsníkmi. Tu by som sa zastavila, tých problémov z prsníkmi je naozaj dosť. Hnisavý zápal a kandida bradavky, rozkúsané (ja by som to nazvala aj zodraté) bradavky zo zlej techniky, poprípade zo skrátenej uzdičky, ktorá bráni správnemu prisatiu (skrátená uzdička je novodobým fenoménom bábätiek, objavuje sa dnes pomerne často, ale dá sa to riešiť) ďalej zápal prsníkov pri nadmernej tvorbe mliečka, kedy príznakom sú tvrdé a bolestivé hrudy, taktiež zápal spôsobený kožným streptokokom, ktorý sa dostane pri satí dieťaťa a porušení kožnej membrány cez bradavku do prsníka a prejavuje sa presne opačne, a to mäkkými prsníkmi, bolestivými na dotyk a akýkoľvek pohyb. Všetko sa dá ale riešiť, dobrou predpôrodnou prípravou a skorým zásahom.
Koliky
Novorodenecké koliky, bolesti bruška sa tiež rady objavia a dokážu zničiť dobrú náladu oboch rodičov, a to naozaj v sekunde. Dieťatko je nielen nafúknuté s boľavým bruškom, plačlivé, ale aj precitlivené, mrzuté a unavené. Koliky často trvajú dlhé hodiny a objavujú sa v poobedňajších časoch. Častejšie sa objavujú u chlapcov zo dňa na deň približne okolo 3 - 6 týždňa života dieťaťa a končia tak isto ako prišli. Samo a približne v 3 až 6 mesiacoch dieťaťa. Pomáhajúca je napríklad masáž bruška, teplé kúpele, kopkanie a cvičenie nožičkami, polohy na brušku a mnoho iného. Každopádne viem, že tá frustrácia oboch rodičov je bolestivá a náročná, ak vlastnému dieťaťu nevieme ľahko uľaviť a okamžite pomôcť. Aj v tom sa však viete obrátiť s pomocou, či už na nás alebo na rôznych skúsených odborníkov.
Spánok dieťatka
Spánok dieťaťa je ďalšia kapitola, ktorá si zaslúži pár riadkov. Sú bábätka, ktoré prespia od prvého dňa celú noc a potom tie, ktoré dávajú o sebe vedieť často. Niektoré každé 3 hodiny, tu sa môžeme spoľahnúť na dokonalú presnosť, ale aj také, ktoré majú spánkové 20 minutovky a.... Skúsili sme už všetko možné aj nemožné, spánkové poradenstvo, black out závesy, hudba, biely šum, nosenie, hojdanie, hladkanie, húpanie, skackanie a stááále nič!!?? Áno, aj také detičky sú. Možno Vás pobavím, ale moje prvé spalo celú noc a druhé malo tieto 20 minutovky! Chcela som ho po mesiaci vrátiť do pôrodnice s tým, nech si ho nechajú, že čo mi to dali, takéto ja nechcem! :) Môžem Vás ubezpečiť, že všetko raz prejde a aj tie detičky postupne zmenia návyky a časom sa naozaj všetko upraví.
![](https://eb40b4d811.clvaw-cdnwnd.com/415469dc3a2623517f54ed07cc9a974f/200000046-37aa237aa4/6.jpg?ph=eb40b4d811)
Zdroj: Nathalie Jomard illustrations
Podpora komunity
V neposlednom, ale veľmi dôležitom rade však zabúdame na dôležitý fakt, ktorý mamy našich mám, ich mamy a mnoho, mnoho generácií pred nami vedelo! Prestali sme žiť v komunitách. Sťahujeme sa na nové miesta, mimo rodiny, priateľov a do iného mesta. Do cudzieho sveta. Komunita je veľmi dôležitá pre novopečenú maminu a nielen pre ňu. Pôvodne sa nová mamička nestarala o nič iné, iba o novorodenca. Bola obklopená staršími skúsenými mamami, starými mamami, ženami, babicami a mala ich 100% podporu, oporu, dôležité rady a pomoc. Ženy varili, starali sa o domácnosť, prali, zberali úrodu, starali sa o dobytok, aj o staršie deti. Nová mamina len oddychovala a bola s bábätkom. Vedelo sa ako na koliky, ako na boľavé prsníky a vedelo sa, čo je dôležité. Celé generácie si navzájom pomáhali.
Už samotné spanie v spoločnej posteli zabezpečovalo kontrolu dieťaťa počas noci, prepojenie a lepšie naladenie matky na svoje dieťa a tým aj bezproblémové dojčenie spôsobené samotnou blízkosťou. Toto a mnoho iného sme vďaka separácii a samostatnosti stratili, ako zo svojho zreteľa tak aj z výhod. Áno, môžeme ísť na určité obdobie bývať za mamou, do nášho rodného mesta alebo dediny, ale krátime tým spoločný čas medzi našim partnerom a bábätkom, jeho podporu a spoločné návyky celej našej novej rodiny. Tiež si môžeme dať poradiť od mamy, ale ako to dnes je? Naozaj si necháme poradiť? Naozaj veríme skúsenostiam našich mám? Nie je lepšia "infoška" z modrého koníka? A okrem iného, aj naše mamy už bývali a žili "separé" od svojich mám a tiež si museli častokrát samé poradiť.
![](https://eb40b4d811.clvaw-cdnwnd.com/415469dc3a2623517f54ed07cc9a974f/200000111-2aaef2aaf2/12801188_1046690035374267_2698906950939176799_n.jpg?ph=eb40b4d811)
Zdroj: Nathalie Jomard illustrations
Žiaľ aj toto sú problémy dnešnej doby, z ktorými sa musí každá z nás vysporiadať najlepšie ako vie a využiť všetku pomoc, ktorá sa jej naskytuje. A hlavne vedieť o ňu bez previnenia požiadať! Nebojme sa požiadať ak sme unavené, ak nevieme prečo? Ako? Kedy? Dámy, nie je to žiadna slabosť! Je to právo každej maminy, aby jej užšie ale aj širšie okolie pomohlo.
Veľa zo spomenutého sa dá naučiť, osvojiť si mamičkovské zručnosti, vyskúšať si a mať po ruke viaceré možnosti, či alternatívy ak jedna alebo druhá zlyháva. Nezabúdajte, že v tom nie ste sami. Je to krásne, ale zároveň aj veľmi náročné obdobie. No všetko sa pomaly utrasie, časom sa nastavíte svoje pravidlá a s dieťatkom si k sebe rýchlo nájdete cestu.
S láskou, Baška
Okrem vlastných skúseností a prežitých útrap :) tieto zdroje:
- Jandová, K. (2007). Psychosomatika v gynekológii a pôrodníctve, In A. Heretik, A. Heretik, & kol. (Eds.). Klinická psychológia. (1st ed., pp. 527-542). Psychoprof.
- Monganová, M. F. (2010). Hypnoporod. (1st ed.) Triton.
- Ward, B. (1996). Starostlivosť o dieťa 0-3 roky. (1st ed.) Osveta.
Dovolila som si zapožičať vynikajúco stvárnené a výstižne obrázky k tejto téme so súhlasom autorky :
- Nathalie Jomard illustrations